Vi hade stor potential och en lysande framtid.
Men vi slösade bort vår intelligens.
Vår blinda jakt på teknologiska framsteg drev oss mot domedagen.
Vår värld går mot sitt slut, men livet måste fortsätta.
Vänta. Jag är en vän.
Ja! Jag har alltid hoppats...
Så välgenomtänkt.
Detaljerna... snidat trä, gjuten koppar.
Du kan inte prata.
Följ med mig.
Här. Sluta!
En del saker bör få ligga där de ligger i den här världen.
Om man vet var man ska leta är ruinerna en guldgruva.
Vänta...
Nu är det nästan rätt.
Vän...
- Vän? - Vän.
Vad är det?
Du har hittat den.
Han ritar jämt den här.
- Är vi ensamma? - Nej.
Gå!
Gå in i burken. kom igen!
Häråt, kissen...
Avsluta det som du påbörjat...
Det är ingen fara. Jag ska inte göra dig illa.
Du är i säkerhet.
- Var är jag? - Du är hos oss.
Jag trodde inte att jag skulle få se en till.
Det borde hålla. Nummer Två hade gjort ett bättre jobb.
- Jag undrar var han är. - Jag var med honom.
- Var? Där uppe? - Ni döljer saker för mig ser jag.
Jag skulle berätta, jag...
- Vad är det här? - Jag hittade honom ute i tomheten.
Vad gjorde du där ute? Du leder odjuret till oss.
- Jag har ju sagt till dig. - Odjuret...den tog Två.
- Vi kan rädda honom. - Om odjuret tog honom är det över.
- Men han levde fortfarande. - Nej, vi har regler!
Vår nya gäst verkar förvirrad. -Jag kan kanske upplysa dig om saker.
- Dödade den honom inte? - Tyst!
Håll i dig.
När vi vaknade i den här världen var det kaos.
Människor och maskiner attackerade varandra med eld och metall.
Jag har hittat fler.
Det finns en tunnel längre fram.
Följ mig.
Gasen dödade allt.
Fem ledde oss till den här fristaden-
-och här väntade vi på att kriget skulle ta slut.
Sakta tystnade världen. Det enda som finns kvar nu...
...är odjuret.
Vi stannade här och väntade på att den också skulle tystna.
Varifrån kommer den och varför jagar den oss?
Såna frågor är meningslösa. Vi måste skydda oss.
Vi måste hålla oss ifrån fara. För många av oss har redan dött.
Men han är inte död.
- Varför lyssnar du inte på mig? - Två, valde sin egen väg!
Du bör undvika att göra samma misstag.
Gå till utkikstornet och ta med dig vår gäst.
Det här var det första som vi byggde.
- Vi kan rädda honom. - Vi?
Han kan vara var som helst.
Dit tog det honom. Till de tre mörka skuggorna.
Nej, dit kan vi inte gå.
Vi har regler.
- Varför lyssnar du på Ett? - Det måste finnas en ledare.
Men om han har fel, då?
Följ med mig. Jag klarar det inte ensam.
Jag...
Jag... Jag kan inte.
Men... skulle inte han ha försökt rädda dig?
Vänta!
Vi måste ha en karta.
Jag har inte nåt emot att bara ha ett öga.
Det är lättare. Jag behöver bara koncentrera mig på en sak i taget då.
Varför var han här ute ensam?
- Var är tunneln? - Jag vet inte.
Vänta!
Vi borde gå tillbaka.
Vi kan inte!
Odjuret...
Det är för mörkt.
Vi kan använda den.
Vänta lite...
Två skulle ha blivit imponerad.
Vi kommer att hitta honom.
Du är precis som honom. Du glömmer bort att vara rädd.
Kan jag vänta här?
Varför skulle odjuret ha fört honom hit?
Två!
Två?
- Jag visste att du skulle komma. - Jag trodde...
- Sju? - Jag kan knappt tro det.
- Du kom tillbaka. - Jag gick aldrig.
Äntligen beslutade du dig för att gå med i kampen.
- Du tappade det här. - Var har du hållt hus?
Din rostiga stinkande skrothög.
Vänta! Vad gör du?
Du vet inte ens vad det är.
Nej! Två!
Hoppa!
Skynda dig!
Vad väntar du på?
Spring! Kom igen!
Vi skulle inte ha gått hit. Varför gjorde du det?
Jag vet inte. Förlåt.
Förlåt.
Vad tänkte du på?
- Vad ska den göra? - Jag vet var vi kan få svar på det.
Såg det ut så här?
Kom nu.
Har de varit här hela tiden?
Tvillingar.
De har gömt sig här. Sökt i det förgångna.
De har letat efter svar.
De katalogiserar.
- Vi behöver hjälp. Vi har väckt nåt. - Nej, jag har väckt nåt.
Nånting fruktansvärt.
Den är det!
I dag presenterade kanslern det senaste teknologiska undret.
Kamrater! I dag inleds en ny era!
Låt oss hylla den nya tekniken.
Välkomna till maskinens era.
Den kommer att skapa maskiner som sig själv.
Fredsmaskiner. En ny fantastisk era av framgång och välstånd för staten.
KRIG!
MASKINERNA VÄNDER SIG MOT OSS!
Händelserna har föranlett ett offentligt uttalande.
Vetenskapen har vänt sina onda händer mot oss.
Folk i vår mäktiga stat-
-förena er med mig i kampen mot maskinerna!
Saken som väckte den var rund med konstiga tecken ingraverat.
Tecknen passade in i varandra.
Den passade perfekt i maskinen.
Jag tror att saken var gjord för den.
- Den där ritade alltid nummer Sex. - Sex?
Två sparade hans teckningar.
Han studerade dem jämt.
- Jag måste få se dem. - Vad? Gå tillbaka till 1?
Så att han kan låsa in oss medan den här mardrömmen vaknar?
Inte en chans.
Var la jag dem nu...?
Här någonstans...
Här. Här är de.
Ljus.
Vad har ni väckt?
- Era dårar! Jag varnade er. - Han varnade er.
Nu utsätts vi för en ofattbar fasa.
Lyckades ni att rädda nummer Två? Givetvis inte.
Genom att följa honom har du riskerat allt vi jobbat för.
- Varför sändes Två ut? - Jag sände ut honom för att spana.
Det verkar inte vettigt. Man skickar inte den äldsta...
Vi måste ta reda på vad som pågår.
Källan... Källan...
Gå tillbaka till källan.
Den här är det. Den här väckte maskinen.
Vad vet du om den här?
Vi kan inte lita på dig. Jag låter dig inte utsätta oss för mer fara.
- Tygla dem. - Tyg... Vad?
Din obildade undersåte. Ta deras saker.
- Hallå! - Vänta...!
Du är bara en ynkrygg.
Hur vågar du utmana mig? Jag har skyddat oss i alla år.
Sen du kom har allt gått på tok. Du är en förbannelse, en dåre!
- Du styrs av ett fruktlös fråga. - Och du...är en blind man.
Du styrs av rädsla.
Ibland är rädsla...en vettig reaktion.
Fly!
Kom!
Fortsätt! Jag hittar en väg ner!
Kom igen!
Jag får försöka igen.
Hugg av kabeln!
Vi kopplar strömkablarna!
- Släpp din mantel! - Jag kan inte!
Gör det nu!
Nu är du skyldig mig en mantel.
Det kommer fler. Eller hur?
Vi är inte säkra här. Håll utkik.
Jag ska söka upp en säkrare plats.
- Vad är det? - Källan.
- Det som väckte maskinen? - Gå tillbaka.
- Tillbaka vart? - Svartmagi! Vilken nytta har vi av det?
- Glöm bort det! - Ni vet något. Vad är det ni vet?
Tillräckligt för att inte röra i ondskan. Se vad de har lämnat åt oss.
Låt det vara, säger jag. Men du envisas alltid med dina frågor.
Meningslösa frågor. Så frågvis. Som Två. Han skulle veta allt.
Jag hade rätt. Du sände honom i döden.
Han var gammal och svag.
Ibland måste någon offras för att rädda många.
Din ynkrygg!
Sju!
Din väg leder oss till katastrofen.
- Vi måste gå tillbaka. - Vart då?
Till rummet där jag vaknade.
Kan han inte inse att hans väg bara ger oss problem? Vad gott kommer ur det?
Jag vet vad vi behöver. Jag vet vad som är rätt.
Nej, nej! Det kan inte vara...
Hitta honom!
Se den inte i ögonen!
Fem!
- Sju! - Nio!
- Vi måste gå efter dem! - Va?
- Åtta! Var är Åtta? - Den där saken tog dem.
- Den tar dem till maskinen. - Då är det för sent.
Vi måste hitta en annan säker plats.
Vi ska inte gömma oss längre. Vi ger oss ut efter dem. Vi alla.
Måste jag påminna dig om resultatet av ditt senaste hjältedåd?
Jag kan inte låta det här hända dem.
Jag går in.
- Jag följer med dig. - Nej, jag behöver dig här.
Om jag inte klarar mig... Förstör den.
Vänta! Hur då?
Nå, låt höra.
Vad är er mästerliga plan?
Vi behöver ett fullt fat.
Hallå! Här borta!
Var är de?
- Vi måste göra det nu. - Nej, de behöver mer tid.
Hjälp mig dra ner den.
Otroligt! - De kommer!
Nej! Inte än!
- Släpp, din idiot! - Fem!
- Vi kommer! - Nu!
Skönt att vara av med den.
Det är klart nu.
Tack.
Maskinen! Den lever!
Maskinen! Akta er!
Vi kan inte göra något.
Han... är fångad där inne.
Till bron!
- Han är fångad där inne! - Kom nu, Sex. Till bron!
- Nej, du får inte förstöra den! - Kom tillbaka, Sex!
Förstör den inte. De är fångade inuti. De är där inne!
Kom!
Gå tillbaka till första rummet! Han visar er källan!
- Den måste förstöras. - Nej, det kan vi inte.
Hörde ni inte? De är fångade inuti. Vi kan fortfarande rädda dem.
Va? Hur då?
Vi måste hitta källan. Där har vi svaret.
- Vi måste förstöra den. - Men det finns fortfarande en chans.
Vi har ont om tid.
De är borta, nummer Nio.
Du har fel.
Nio!
Låt honom gå.
Var hälsad, Nio.
Min maskin hade stor potential.
Den var menad att vara ett instrument för utveckling och skapelse.
Men det avtalet bröts av kanslern.
Men ansvaret är inte bara hans.
Maskinen var konstruerad endast utifrån mitt intellekt.
Vilket jag nu inser var otillräckligt.
Min skapelse var full av fel och verkligt farlig-
-eftersom den saknar en mänsklig själ.
Den kan lätt manipuleras av de som kontrollerar den.
Därför skapade jag er.
Ni är allt som finns kvar av mänskligheten.
Ni utgör alla en del av min själ.
Tillsammans ska ni och den här tingesten säkra framtiden.
Titta noga och kom ihåg vad du ser.
Eld!
- En gång till. - Jag har hittat ledtråden!
Vetenskapsmannen! Det är vetenskapsmannen.
Han är källan. Han gav oss sin själ.
Vi är honom.
Ladda kanonen!
Förstör inte talismanen!
Det är för sent!
Fort, kom in här.
Vi måste plocka bort talismanen från maskinen och använda den mot maskinen.
- Jag lockar den så har ni en chans. - Nej, Nio. Tänk om du har fel?
Jag visar er hur ni ska använda den.
Det här är hemligheten.
Snälla, vi klarar det inte utan dig.
De dog på grund av mig.
Jag startade det. Nu måste jag avsluta det.
De lämnade inget kvar.
Nu måste vi rätta till deras misstag.
Ibland måste någon offras...
Du gjorde det.
Nej, jag har inte gjort det.
Inte än.
De är fria nu.
Vad händer nu?
Jag vet inte säkert. Men den här världen är vår nu.
Den blir vad vi gör den till.
9.2009.720p.Blu-ray.DTS.x264-HDBRiSe.Swedish Upload to subscene.com by ViSTA™-HDVN